(untitled) (Научни трудове на УНСС, 2014)
Настоящата студия представлява изследване на иновативността на неголемите европейски страни (Австрия, Белгия, България, Дания, Ирландия, Нидерландия, Финландия, Швейцария и Швеция) по показателите и стълбовете на Общия иновационен индекс. На този фон е направена съпоставка с равнището на иновативност с ЕС, САЩ и Япония.Студията е структурирана в три части с увод и заключение.В първата част се представят общите условия и предпоставките за създаване на среда за иновационна активност на входа на националната иновационна система, които осигуряват положителни резултати на изхода от нейното функциониране.Във втората част се анализира иновационната активност на неголемите европейски страни по показателите на Общия иновационен индекс, групирани в три стълба – Възможности (за иновации), Фирмена активност и Изходящи. Данните за България са изведени самостоятелно, за да се откроят създадените предпоставки в страната в сравнение с другите държави.В третата част се съпоставя иновационната активност на неголемите европейски страни с тази на ЕС, САЩ и Япония по динамика в иновационната дейност, разлика и ръст/спад в иновативността. Прави се класиране, групиране и позициониране на страните по иновативност. За да се покаже състоянието и мястото на България, показателите за страната са изведени самостоятелно.Резултатите от изследването показват, че включените в него страни са създали условия за висока иновационна активност и са на водещи позиции по иновативност в ЕС и света. Въз основа на показаните тенденции студията завършва със заключение, в което се правят изводи и препоръки за възможните мерки в държавната иновационна политика на Република България с оглед успешното преодоляване на изоставането по иновативност на икономиката на страната от другите държави.