(untitled) (Научни трудове на УНСС, 2014)
В студията се разглеждат кризите, измененията и трансформациите на българското национално самосъзнание, четени през призмата на основните етапи от развитието на политическите системи в България. Акцентът в изследването е съсредоточен върху критичния анализ на еволюцията и изчерпването на патриотизма като една от най-старите и значими постижения на човешката цивилизация. Основните елементи на разработвания изследователски проблем са: прогресивното изтощаване на националната енергия; перманентно противопоставяне на всички равнища: политическо, социално, етническо, икономическо; превръщането на обезбългаряването в негласна държавна политика; манипулациите в духовната сфера. Концепцията на студията се основава на два подхода – политологическия и културно-историческия, а базисните методи са: причинно-следственият и сравнителният анализ.